Mars.
Det kalder I den, og I tror, I kender den.
Den røde planet blottet for luft og liv.
Men I kender ikke Mars, for dens sande navn er Barsoom.
Og den ikke blottet for luft og heller ikke død.
Men den er døende.
Og det er byen Zodanga skyld i.
Zodanga, den rovgriske by -
- der breder sig, fortærer og dræner Barsoom for energi og liv.
Kun den mægtige by Helium turde gøre modstand.
Den tog kampen op med Zodangas luftvåben og holdt stand i 1000 år.
Men så en dag blev herskeren af Zodanga fanget i en sandstorm.
Og det forandrede alt.
Jeg skal bruge rent lys! - Fuld kraft!
Fuld kraft!
Fuld kraft. - Vend!
Beregner ny kurs. - Vi har ikke tid! Vend nu!
Se der.
Skygge! - Skygge!
Død over Helium!
At være en tåbe er en stor luksus, Sab Than.
Rejs dig op.
Hvem... Hvad er I?
Vi tjener gudinden.
Hun har valgt at tildele dig dette våben.
Adlyd os, så vil du herske over Barsoom.
Ingen vil trodse dig.
Intet vil stå i vejen for dig.
Mindst ti ord, og det koster 50 cent, medmindre det skal sendes ekspres.
Det bliver sendt ekspres.
Afsenders navn? - Carter.
John Carter.
Kære Ned Kom straks - John Carter
Croton-on-Hudson.
Mr. Burroughs? Thompson, kaptajn Carters butler.
Jeg har desværre dårligt nyt.
Mr. Burroughs. Noah Dalton, Deres onkels sagfører.
Jeg kondolerer.
Hans død kom bag på os alle.
Han var i fuld vigør.
Han faldt om, fem minutter efter at han havde sendt bud efter mig og lægen.
Da jeg kom, var han allerede død.
Han gravede til det sidste. I hele verden.
Ikke så snart havde han gravet ét hul, før han drog videre til Java -
- eller til Orkneyøerne for at grave et andet.
Han hævdede, det var i videnskabeligt øjemed -
- men mig forekom det nu, at han ledte efter noget.
Jeg håber ved gud, han har fundet det nu.
Han var kavalerist lige til det sidste.
Mor sagde altid, at Jack aldrig rigtig vendte hjem fra krigen.
Kun hans legeme tog vestpå.
Han fortalte mig altid de mest vidunderlige historier.
Jeg vil gerne tage ordentligt afsked med ham.
Ikke et eneste nøglehul er der. Døren kan kun åbnes indefra.
Han var ubøjelig. Ingen balsamering, åben kiste og ingen begravelse.
Man bliver ikke så velhavende
som Deres onkel ved at være som alle andre.
Kom, så går vi ind igen.
MELLEM VERDENERNE
"Endelig ønsker jeg -
- at min formue skal båndlægges i 25 år -
- og alle indtægter gå til min elskede nevø, Edgar Rice Burroughs."
"Derefter skal hovedstolen overdrages til ham."
"Fuldt og helt."
Jeg har altid forgudet ham -
- men jeg har ikke set ham i lang tid. Hvorfor lige mig?
Han gav ingen forklaring, og jeg bad ikke om nogen.
Det er hans dagbog.
Han insisterede på, at De og kun De skulle læse den.
Måske finder De en forklaring deri.
Nu vil jeg gå. Og atter en gang...
Jeg kondolerer.
Kære Edgar. Jeg mindes, hvordan jeg satte dig på knæet -
- og fortalte dig eventyr, som du var så elskværdig at tro på.
Nu er du voksen.
Tid og rum skiller os ad, men jeg trodser afstanden -
- og beder dig spærre øjnene op og tro på mig endnu en gang.
Dette eventyr begynder for 13 år siden i Arizona -
- i Pinaleñobjergene.
I helvedes baggård.
FORT GRANT-FORPOST, 1868
Kommer du efter nye forsyninger af edderkoppemadding?
Nej, Carter. - Er der noget galt, mr. Dix?
Ja, du er bindegal.
Jeg har blanket dig af, og du skylder mig stadig $ 100.
Jeg skal nok betale. En gammel yavapai har set en grotte...
Jeg gider ikke høre mere om din guldgrotte.
Vis ham dog lidt respekt.
Det er den onde edderkoppeguldgrotte.
Du kan ikke handle her mere. Tag hjem med dig.
Jeg tror minsandten, han bad dig om at gå.
Ikke før mine tasker er fyldt op.
Det fandt jeg for to dage siden i nærheden af Bonita.
Mon ikke det dækker min regning og lidt til?
Bønner.
Øverst på listen står der bønner.
John Carter? De skal stille på fortet.
Jeg vil råde Dem til at følge med uden ballade.
Nå, så det vil De?
De var svær at finde, kaptajn John Carter.
"Første kavaleri, Nordvirginias hær -
- Konføderationen."
Jeg er oberst Powell.
Velkommen til det syvende kavaleri i De Forenede...
Fremragende rytter.
Mestrer fægtekunsten.
Dekoreret seks gange, deriblandt med sydstaternes æreskors.
Ved Five Forks havde De og Deres kompagni nær vendt slagets gang.
De er med andre ord den fødte kriger.
Og fædrelandet har brug for Dem -
- til at forsvare Arizona-territoriet.
Nej. - Vi er belejret af apacher.
Det rager ikke mig. - Jo, det gør.
Folk bliver slagtet i deres eget hjem.
Det var jer selv, der begyndte. I må selv gøre en ende på det.
Er De nu gået over til de indfødte? - Apacherne kan også rende mig.
Vi er en krigerisk art, og jeg vil ikke være med.
De er kavalerist, og dermed bør De tjene fædrelandet og sagen.
Oberst Powell...
Hvad De så end mener, jeg skylder Dem eller fædrelandet -
- eller andre højt elskede sager, så har jeg indfriet min gæld.
Til fulde.
Nu skal De høre, hvad jeg agter at gøre.
Jeg bryder ud af cellen, gør krav på mit guld og bliver stenrig.
Rig nok til at købe Deres flade, selvgode, blå bagdel -
- alene for at sparke til den dagen lang.
Jeg har svært ved -
- at genkende manden på dette stykke papir i Dem.
Jeg foreslår, at De tager imod mit tilbud -
- før jeg lader min dømmekraft råde.
Fangen skal blive i hullet indtil videre.
John... John.
Din sovetryne. Der er aftensmad.
Hov, hov! Du har fået en spand.
For sidste gang, brug...
Oberst Powell! Oberst Powell!
Oberst Powell.
Han har hugget Deres hest.
Carter!
Det er Domingos bande. - Klap i, korporal.
Hvad siger han, Carter?
Hvad fanden siger han nu?
Hvad fanden siger han? - Han siger -
Jeg troede ikke, det ragede Dem. - Det gør det heller ikke.
Kom så!
Giv mig en revolver.
Jeg kigger lige. Dæk mig.
Edderkoppen.
Det er i hvert fald ikke apacher, der holder til her.
Dét er det i hvert fald ikke.
Guld.
Carter, bagved!
Carter!
Barsoom...
Barsoom. - Hvad?
Barsoom. - Barsoom?
Åh nej!
Hvor fanden er jeg?
Hvad...
...fanden er du for en?
Skyd ham ikke! Skyd ikke!
Skyd ham ikke!
Vi skulle slå den ihjel, jeddak. - Forsvind.
Hej.
Du må ikke stikke af.
Hej. Stik ikke af.
Bare rolig.
Godt. Du har fanget mig.
Jeg overgiver mig.
Jeddak.
Tars Tarkas.
Kaptajn John Carter, Virginia.
Vir... ginia?
Virginia!
Nej.
Mit navn er John Carter.
Jeg kommer fra Virginia.
Virginia, spring.
Spring, som du gjorde før.
Spring. Er du med? Spring.
Javel.
Virginia!
Virginia, nej!
Skyd ham ikke! Skyd ham ikke!
Hvor er jeg?
Tag det roligt, Virginia.
Hvor fanden er mit guld?
18 af dem er ikke udklækket, jeddak.
Så er de for svage til at være tharker.
Efterlad ikke noget til de hvide aber.
Hvor i alverden er jeg?
Barsoom. En verden i nød.
Zodangas nye kraft truer med at udslette vores by, Helium.
Hvis Helium falder, gør Barsoom det også.
Sludder.
Gudinde, hjælp mig. Jeg smører altid for tykt på.
"Deres Højhed." "Min jeddak."
Min jeddak.
Efter mange års utrættelig forskning -
- præsenterer jeg hermed -
- løsningen.
Forhåbentlig.
Min jeddak, efter mange...
Beklager, prinsesse, men præsentationen må vente.
Far, hvad er der sket? - Dejah!
Jeg har hørt Sab Thans krav.
Jeg vil bare vide, om vi kan tillade os at afvise dem.
Admiral Kantos Kahn. - Østgrænsen er udslettet.
Sab Than er trængt igennem vores forsvar og mejer alle ned.
Vores bedste tropper og hurtigste skibe kan intet stille op.
Og nu forlyder det, at vores sidste eskadrille er gået tabt.
Helium er fortabt.
Jeg har svigtet mit folk.
Nej, min jeddak. Det har du ikke.
De har ikke set våbnet, Deres Højhed.
Det udsender det skarpeste og mest dødbringende -
- blå lys.
Da jeg læste rapporterne om Sab Thans våben -
- vidste jeg, at den barbar havde opdaget den først.
Opdaget hvad? - Den niende stråle.
Uendelig kraft.
Sab Than bruger den kun til død og ødelæggelse.
Men hvad kan Helium ikke udrette med sådan en kraft?
Vi kan forvandle ørkenerne og genskabe havene.
Var det sådan en, du så, Kantos?
Den minder meget om den.
Den skal nok komme til at virke.
Lad os være alene.
Dejah, lige siden du var lille -
- har du indfriet forventningerne til dig.
Sab har fremsat sine krav. - Hvad går de ud på?
Han vil skåne Helium -
- hvis du gifter dig med ham.
Nej.
Han er et uhyre. Sig nej. - Han er på vej.
Mit arbejde er næsten fuldendt.
Du må ikke underkaste dig Zodanga. - Det ægteskab vil redde byen.
Men du risikerer at miste Barsoom.
Hvis ingen standser Zodanga, er vi fortabt.
Du er jeddak af Helium! Find en anden udvej.
Der er ingen anden udvej!
Hvis der var, ville jeg vove alt for at gribe den.
Dette er vores eneste chance.
Måske er det gudindens vilje.
Nej. Det er din vilje.
Da jeg var lille, og vi kiggede stjerner -
- og du fortalte om de heltegerninger, der stod skrevet på himmelen -
- og at der også var en stjerne tiltænkt mig...
Var det da det, du forestillede dig, der ville blive skrevet?
Min jeddak, Sab Thans korsar nærmer sig byen.
De anmoder om landingstilladelse.
Giv dem lov.
Og lad os komme i gang med bryllupsforberedelserne.
Jeg har ødelagt apparatet, Matai Shang.
Hun var tæt på at gøre opdagelsen.
Nu går de med til brylluppet.
Hold godt øje med hende.
Intet må komme i vejen for vores planer.
Sarkoja. Lad Sola få en af de nyudklækkede.
Sola kan tage den lille, hvide orm.
Lig stille!
Hvad er der sket med dig?
Lig stille.
Nu slår vi den ihjel.
Gå væk, Tal Hajus. - Sætter du den over min dømmekraft?
Gå... væk.
Jeg kræver min ret til at udfordre. - Og hvem støtter dig?
Hvem sværger mig troskab og udrustning?
Du er blind som en hvid abe, Tal Hajus.
Du vinder ikke magten i dag.
Ikke i dag.
Se den skat, jeres jeddak har fundet.
Er det en hvid abeunge? - Nej.
Det er et sjældent, kostbart dyr.
Det hedder... Virginia.
Se godt efter. Gør plads.
Vis dem det, Virginia. Spring.
Spring!
Ved Issus, du kommer til at springe i morgen, Virginia.
Sola, læg ham i jern. Indvi ham sammen med de andre nyudklækkede.
Vent, vent!
Ja, drik...
Godt.
Hvad er der i det stads?
Barsooms stemme.
Du kan godt høre den, hvis du vil.
Så, så.
Vær nu en god, uhyrlig... hund.
Hvordan fanden kom du...?
Hold så op.
Hold op!
Du dræbte ham med ét slag. - Jeg...
Vent...
Jeg forstod dig.
Hvad har du gjort?
Lad ham være!
Hvordan kunne dette gå til?
Hvem er skyld i det?
Woola!
Hvis du gør det igen, så...
Det er nok!
Der er ikke plads til flere mærker, Sola.
Din næste forseelse bliver din sidste.
Spring, Virginia. Nu.
Jeddak! Flyvere! - I er sten. I er sand!
De ignorerer stadig vores signaler. - Så er det nok!
Jeg finder mig ikke i mere. Lad dem dø.
Hvis det er sådan, du vil behandle din kommende brud -
- er der ikke noget at sige til, at hun stak af. Dejah Thoris skal leve.
De er inden for skudvidde. - Stæk skibet.
Du kan nøjes med at lamme radiummotoren -
- med en enkelt velplaceret stråle.
Jeddak, skal vi udslette hende?
Nej, hun skal kun stækkes. Vend.
Zodanga. - Zodanga.
Zodanga. - Helium.
De flyver under rødt flag, og Helium under blåt. Zodanga vinder krigen.
Jeg siger, lad de røde dræbe de røde, indtil der kun er tharker tilbage.
Det ligner ikke en ærlig kamp. - Zodanga kæmper aldrig ærligt.
Hvor er hun? - Min jeddak, vi har samlet alle.
Hvor er hun? Led blandt de døde. - Det har vi gjort.
Gør det igen.
Til broen!
Hun er et menneske.
Sola!
Hvem er det? - Jeg holder på Virginia.
Med forlov.
Gå om bag ved mig. Det her kan godt blive farligt.
Eller også skulle jeg gå om bag ved Dem.
Sig til, når det bliver farligt.
Nej. Grib ham levende.
Hvad skal jeg med den her, hvis jeg ikke må bruge den?
Lad ham være!
Hvad er du for en? Du er hverken en rød mand -
- eller en hvid abe.
Nå, men du kan stadig bløde som en...
Tharker! - Fyr!
Jeg overgiver mig. Tag mig til fange.
Vend!
Sagde jeg ikke, at han kunne springe?
Åh gud!
Giv slip. Slem vovse.
Du er grim, men du er smuk.
Og du kæmper som en thark.
Du tabte dit væddemål, så...
Jeddak af tharkerne.
Jeg er Dejah Thoris, leder af Heliums Kongelige Videnskabelige Akademi.
Mit forskningsskib... - Du får del i rovet.
Sola, tag dig af Virginias bytte. - Javel.
I ved, at når Sab Than har besejret os, bruger han sit våben mod jer.
Jeg ved, at Zodanga har fundet en måde at besejre jer på -
- så nu leder I selv efter et mægtigt våben.
Men Virginia kæmper for os.
Han vil kæmpe mod torguaerne i syd, warhoonerne i nord -
- og han vil blive kaldt Dotar Sojat, mine højre arme!
Nej.
Jeg kæmper ikke for nogen.
Virginia, hvis du afslår den ære -
- kan jeg ikke garantere for din røde piges sikkerhed.
Jeg er -
- Dotar Sojat.
Lad os plyndre!
Krig er en skammelig affære.
Ikke når en ædel sag bliver tjent af nogle, der kan gøre en forskel.
Du gjorde en forskel i dag, Virginia.
Altså, mit navn er John Carter.
Virginia er min hjemstavn.
Hvor har du lært at springe sådan? - Det ved jeg ikke.
Hvor har du lært at flyve?
Kan skibe ikke sejle på lys i Virginia?
Nej, professor. Vores skibe sejler på havene.
En uendelig masse vand.
Knoglestruktur, normal. - Hvad laver du?
Det må bero på knogletætheden.
Spring for mig. - I kan lege senere.
Jeg vil ikke lege. Jeg har brug for hans hjælp.
Hvordan gør du det? Hvis det kan læres, så lær Helium det.
Nævn din pris. - Jeg er ikke til salg.
Jeg har min egen guldgrotte et eller andet sted.
Kun tosser fabler om havenes tid.
Mener du alvorligt, at jeg er tosset? - Eller fuld af løgn.
Hun passer godt til dig, Dotar Sojat. - Lad være med at kalde mig det.
Der er ingen have på planeten.
Du sagde "planet".
Solen. Og så Rasoom. - Merkur.
Og så Cosoom. - Venus.
Og så Jorden. Os.
Det er Jasoom.
Du er på Barsoom, John Carter.
Mars.
Er jeg på Mars?
Du godeste, jeg er på Mars.
Nu har du altså hjemme på Jasoom -
- og du har rejst millioner af karader igennem rummet på et sejlskib?
Nej, sådan gik det ikke til.
Ud med det. Hvordan så?
Den der fik mig hertil.
Det forklarer jo alt.
Gør det? - Ja.
Du er en thern, og du vil bare hjem, hvor du hører til, ikke?
Jo. - Så lad os ordne det med det samme.
Kom så.
Hvor skal I hen? - Til jeres tempel.
Nej. Der må I ikke gå ind.
Det er forbudt.
I er ikke tharker. Woola, bliv der!
Dotar Sojat, det er forbudt. Det er forbudt!
Nuvel, du taler for gudinden. Hvad siger hun?
Du kaldte mig en thern. Er det det, hun er?
Nej, hun er Issus. Therner er gudindens hellige sendebude.
På havenes tid gik de iblandt os og vejledte os.
Vi må ikke krænke dem. Kom så!
Der står noget deroppe.
Kan du læse det? - Det er gammel skrift.
Der står det igen. Hvad betyder det? - Lad være med at hundse med mig.
"De, der søger evighedens trøst, kan drage ned ad floden -
- gennem Iss' hellige port og finde evig fred i Issus' skød."
Iss' port.
Måske kan jeg føre dig dertil.
Måske stoler jeg ikke på dig.
Så står vi lige.
Jeg kan føre dig til porten. Til de svar, du søger.
En vej hjem til Jasoom. - Jorden.
Det er det mindste, jeg kan gøre som tak for, at du får os ud.
Hvis du altså kan det.
Top.
Du skal ryste den. Det er en tillidserklæring.
Det går an.
Nu skal jeg bare have listet medaljonen fra Tars Tarkas.
Dotar Sojat?
Elendige hun-calot.
Jeg sagde jo, at det var forbudt.
Hvad i Issus' navn foregår der? - Issus er blevet vanhelliget.
Han og den røde tøs smeder rænker i templet.
Hvordan kom de...?
Sola førte dem derind. - Sola forsøgte at standse os.
Jeg ville ikke krænke jeres gudinde. Jeg vil bare hjem.
Dine højre arme ville stjæle din medaljon og drage ned ad Iss.
De skal alle dø i arenaen.
Hvad bilder du dig ind? Jeg skånede dit liv.
Jeg gjorde dig til Dotar Sojat, men du sætter hendes liv på spil.
Du vidste, hun ikke havde plads til flere mærker.
Nu er du skyld i, at Sola dør.
Hun er din datter, ikke?
Hvem har fortalt det? - Kald det en fars intuition.
En tharks forælder er hele flokken. - Hvor ved du det så fra?
Hendes mor beholdt hendes æg.
Sola er det sidste glimt af hendes urgamle storhed.
Så kan du ikke bare lade hende blive dræbt.
Mine højre arme krænker mig. Jeg hugger dem af.
Nej!
Skynd jer. Jeg slipper jer fri.
På én betingelse: Tag Sola med ned ad Issfloden.
Min jeddak.
Hellere at du dør i gudindens arme end som banthføde i arenaen.
Tag hende med dig. - Hvad med dig, Tars?
Når blot en thark har sit hoved og én hånd, kan han stadig sejre.
Er det gjort, min jeddak?
Tars Tarkas har forrådt os.
Woola!
Du tilhører ham. Woola følger dig overalt på Barsoom.
Rejsen tager tre dage. Følg efter mig.
Hvad er der sket her? - Det var Zodanga.
De sejler på lys.
Lader du stadig, som om du er tosse?
Eller fuld af løgn.
Videre. Vi skal nok nå frem.
Brylluppet er ligegyldigt. Jeg har sejret.
Ikke endnu. Du skal stile højere.
Der skal en stor offentlig skandale til for at tvinge en nation i knæ.
Brylluppet sikrer din enevælde. - Så siger vi det.
Kan du ikke se det kloge i det, finder vi en anden, der kan.
Dotar Sojat.
Carter. Jeg tror ikke, hun fører os til Iss.
Godt, Sola. Føj mig.
Hvad troede du, jeg ville gøre, når jeg så din by i stedet for floden?
Clorus og Thuria burde være bag os nu. Du fører os til Helium.
Når først vi var der, ville du forstå, hvor ædel vores sag er.
Alle synes, de har en ædel sag, professor.
Hvad laver du?
Nej! John Carter.
Det må du ikke! - Jeg kan bedre lide denne plan.
Hun skal nok komme rendende. - Din galning!
Du er ikke fra Jorden. Therner findes ikke.
Jeg snakkede dig bare efter munden for at få dig til at befri os.
Stop!
Jeg vil ikke giftes med ham!
Med hvem?
Zodangas jeddak, som du kæmpede med. Sab Than.
Han har lovet min far fred, hvis jeg ægter ham.
Din far? - Tardos Mors.
Heliums jeddak. Hun er prinsesse.
En prinsesse af Mars. Der kan man bare se.
En prinsesse, der ikke ville giftes, og derfor stak hun af.
Nej.
Er det bare det?
Nej! Jeg stak ikke af. Jeg flygtede.
Fra hvad? Hans ånde? Gift dig med ham og red dit folk.
Et liv i undertrykkelse er ikke noget liv.
Havde du midlerne til at redde andre, ville du så ikke gøre alt for det?
Der kommer ikke noget godt ud af, at jeg kæmper i din krig.
Jeg ville gå i døden for Helium.
Ja, jeg stak af.
Jeg var bange. Svag.
Måske burde jeg være gået med til ægteskabet.
Noget sagde mig bare, at det ville blive Barsooms endeligt.
Dette er sandheden, John Carter fra Jorden.
Iss' port findes ikke. Ikke i virkeligheden.
Beklager, prinsesse.
Men den her findes.
Og det gør min guldgrotte også.
De bør have eskorte. - Nej. Jeg rejser alene, general.
Jeddak...
Med ét slag kan jeg ende tusind års borgerkrig og knægte Helium for evigt.
Men det opponerer min vise general altså imod?
Jeg lyder efterhånden som dig.
Hekkador, de er fremme ved Iss. - Det var de længe om.
Hvis de finder porten... - Så finder de templet.
Hendes viden om den niende stråle... - Er allerede stor, ja.
Vær tålmodige, brødre. Jeg har alt under kontrol.
Jeg er der allerede.
Issfloden.
Her efterlader pilgrimme alle deres ejendele.
Al deres viden. For aldrig at vende tilbage.
Må gudinden finde mig værdig.
Vent!
Hvad laver du? - Det er min måde, ikke din.
Jeg må ære min jeddak og genrejse min værdighed.